Dřevo lze potenciálně použít pro stavbu větrných turbín, zejména pro věž a lopatky. Dřevo má však určitá omezení, která je třeba vzít v úvahu. Jedná se zejména o pevnost a trvanlivost, které jsou ve srovnání s ocelí, která se běžně používá pro stavbu větrných turbín, nižší. Kromě toho je dřevo náchylné k trouchnivění a hnilobě, což může časem ohrozit konstrukční integritu turbíny.
K překonání těchto omezení lze pro konstrukci větrných turbín použít kompozitní materiály na bázi dřeva, jako je vrstvené dýhové řezivo (LVL), lepené lamelové dřevo (glulam) a křížem lepené dřevo (CLT). Tyto materiály mohou nabídnout větší pevnost, trvanlivost, a odolnost proti hnilobě, přičemž si stále zachovávají výhody dřeva, jako je obnovitelnost a nízká uhlíková stopa.
Následující rešerše v kapitole 2 shrnuje historii a základní trendy vývoje větrných elektráren. Kapitola 3 prezentuje nalezené projekty, které využívaly dřevo v různých variantách a modifikacích pro konstrukce horizontálních a vertikálních rotorů a dále pro konstrukce nosných stožárů či věží větrných elektráren. Kapitola 4 stručně shrnuje výsledky patentové rešerše. Kapitola 5 uvádí použité zdroje a odkazy na ně. Přílohou této rešerše jsou hlavní zdroje v PDF.