Exteriérové dřevěné konstrukce mají své neodiskutovatelné místo ve stavebnictví od nepaměti. Jejich slabinou je, že poměrně snadno podléhají účinkům vnějšího prostředí, ať už jde o vizuálnízměny způsobené vlivem UV záření nebo o biologickou degradaci dřeva. Odstranit nebo redukovat tyto nedostatky mohou fotoaktivní materiály, které působí současně jako UV ochrana,a zároveň poskytují ochranu před biodegradativními činiteli. Do dnešních dnů však chybí informace z oblasti základního výzkumu o interakcích, které mohou nastat mezi povrchem dřevní hmoty a nefotoaktivní nebo fotoaktivní formou TiO2. Látka bude aplikována na povrch dřevní hmoty ve formě roztoku, tak aby se vytvořila účinná transparetní vrstva TiO2. Z hlediska morfologie jsou modelovou látkou zvoleny planární částice, které je možno připravit ve dvou verzích – nefotoaktivní a fotoaktivní. Získaná data budou sloužit k vytvoření nové metody pro posouzení vlivu fotoaktivních materiálů na dřevní hmotu.