Výroba betonu zůstává jedním z nejvyšších producentů CO2. Nejběžnějším typem použité výztuže v betonu jsou ocelové. Kvůli potřebné betonové krycí vrstvě na ochranu oceli před korozí se spotřebovává více betonu, celkové náklady a dopad na životní prostředí spojené s množstvím betonu rostou. Textilní beton je silikátový kompozitní materiál, ve kterém výztuž sestává z jedné nebo více vrstev technické textilie vyrobených z anorganických vláken. Díky nekorozivní výztuži mohou být omezeny požadavky na krycí vrstvu, což snižuje spotřebu betonu a vede k vyššímu udržitelnému potenciálu. Současný výzkum se zaměřuje na používání udržitelnějších alternativních výztužných materiálů. Přírodní vlákna jsou obnovitelná, rozšířená a přístupná všude, včetně rozvojových zemí a lze je recyklovat a biologicky rozložit. Některá rostlinná vlákna mají navíc velmi dobré mechanické vlastnosti. Přírodní vlákna jsou proto považována za potenciální udržitelnou náhradu ocelových a syntetických výztuží pro betony.
Projekt se zaměří na vývoj betonové matrice kompatibilní s přírodními vlákny, vývoj hybridní výztuže s odolností vůči vysoce alkalickému prostředí. Bude zkoumat vliv času na mechanické vlastnosti TRC s přírodními vlákny a jeho trvanlivost. Zaměří se též na požární bezpečnost TRC z přírodních vláken a posuzování vlivů na životní prostředí a hospodářství.